AGATHA:Det var en gång, i det dolda hjärtat i Frankrike,
levde en stilig, ung prins
i ett underbart vackert slott.
PLUMETTE: Poff! Poff!
Trots att han hade allt man kan önska sig,
var prinsen elak och självisk.
CLOCKSWORTH: Herre, det är dags.
Han beskattade byn,
till att fylla sitt slott med dem allra vackraste saker.
Och hans fester med de mest vackraste människor.
(MUSIK SPELAR)
(OPERA) ♪ Glitter och glam
♪ Ja, musik står på kvällens program
♪ Varje unge vill bli lyckosam
♪ Hoppas nå fram till romansen
♪ Chansen att bli hans, likt alla
♪ Se bara här
♪ Vilket ståtligt spektakel det är
♪ Ja, en prins får ju allt han begär
♪ Låt oss sjunga passionerat, exalterat
♪ Här finns inga besväääär! ♪
- (KNACKNINGAR PÅ GLAS) - (ALLA FLÄMTAR)
(ÅSKMULLER)
AGATHA: Men så en kväll,
dök en objuden gäst upp på slottet,
sökande efter någonstans att ta lä från stormen.
Som gåva, gav damen prinsen en liten ros.
(SKRATTAR)
(ALLA SKRATTAR)
På grund av på damens utseende,
skickade prinsen iväg henne.
Hmm.
Men hon varnade honom för att inte bry sig om folks utseende.
För skönheten finns på insidan.
När han avvisade henne igen,
tynade damens hemska utseende bort.
(KVINNA FLÄMTAR)
Hon förvandlades till
en underskön trollkvinna.
(KVINNA SKRIKER)
Prinsen bönade och bad om förlåtelse,
men det var för sent.
För hon hade sett att det inte fanns någon godhet i hans hjärta.
Chip! Chip! Herregud!
Som bestraffning,
förvandlade hon honom till ett hemskt odjur.
Och förtrollade en hemsk förbannelse över honom,
och över alla som bodde där.
(ODJUR RYTER)
Som dagar förblev till år,
blev prinsen och hans tjänare bortglömda av omvärlden.
För trollkvinnan hade raderat
minnen av alla deras närstående.
Men rosen som hon erbjudit, var i själva verket en förtrollad ros.
Om han kunde lära sig att älska någon annan
och få sin kärlek besvarad, innan det sista bladet föll,
skulle förbannelsen brytas.
Men om inte, skulle han förbli ett odjur för all framtid.
Åren gick,
och prinsen föll in i en depression samt att han började förlora allt hopp.
För vem skulle någonsin kunna lära sig att älska ett odjur?
SKÖNHETEN OCH ODJURET
(TUPP GALER)
BELLE: ♪ Lilla stad Den är lugn och stillsam
♪ Varje dag är som den igååår
♪ Lilla stad Litet folk som bor där
(KYRKKLOCKOR SLÅR)
♪ Börjar da'n så hääär... ♪
(KLOCKOR FORTSÄTTER SLÅ)
- KVINNA 1: Bonjour! - KVINNA 2 o 3: Bonjour! - FARBROR: Bonjour!
Bonjour!
♪ Där kommer bagarn med sitt bröd, som alltid
♪ Av samma välkända modell
♪ Varje morgon samma sak
♪ Fram är fram och bak är bak
♪ i den småstad där vi bor ♪
MAN: God morgon, Belle!
God morgon, Monsieur Jean! Har du tappat bort något nu igen?
Tja, jag tror det.
Problemet är bara att jag inte kommer ihåg vad.
Nå ja, jag kommer nog på det.
Vart är du på väg?
Jag ska lämna tillbaks en bok till Père Robert.
Den handlar om två älskare i vackra Verona.
Låter tråkigt.
SKOLPOJKAR: ♪ Hon verkar konstig
♪ inget tal om saken
MAN: ♪ En distraherad mademoiselle
KVINNOR: ♪ Inga fester går hon på
♪ Hon har huvudet i det blå
FLICKOR: ♪ Hon är faktiskt ganska konstig, den där Beeelle
♪ Bonjour, goddag, hur mår familjen?
♪ Bonjour, goddag Mår hustrun bra?
(MAN STÖNAR)
♪ Vill ha sex ägg De är för dyra
♪ Nåt mer än småstadsliv det vill jag ha! ♪
Är det inte den enda bokmalen i stan?
Så, vart begav du dig den här veckan?
Två städer i norra Italien.
Jag ville inte återvända.
Har du några nya platser att fly till?
Nej, tyvärr inte.
Du kanske kan läsa om någon av de andra böckerna du gillar?
Tack så mycket.
Ditt bibliotek gör vårat lilla hörn av världen lite större.
Bon voyage.
Hejdå.
MÄN ♪ Den flickan
♪ hon är inte alls som andra
FARBROR: ♪ Försöker nog va' originell
KVINNOR: ♪ Kanske något är på tok? Hon går jämt gömd i en bok
BYBOR: ♪ Ja, hon är en riktig gåta, den där Belle!
BELLE: ♪ Ååååh, visst är det otroligt?
♪ Detta är min favoritdel, jag vill va' meee'!
♪ Hääär får hon syn på prinsen
♪ Men det vet hon inte förrän i
♪ kapitel treee!
♪ Såklart att hennes namn betyder "skönhet"
♪ För den har ingen parallell
FLICKOR: ♪ Bakom hennes vackra skal Är förvirringen total
♪ Hon är olikt alla andra av oss
FLICKOR: ♪ Ja, olikt andra i byn
BYBOR: ♪ Ja, olikt alla andra i byn
♪ Är Beeeelle! ♪
GASTON: Se på henne, LeFou.
Min blivande hustru.
Belle är den allra vackraste kvinnan i byn.
Därför är hon den bästa.
Men hon är ju så påläst.
Och du är ju så...
- ...atletiskt inriktad. - Jag vet.
Belle kan vara lika envis som hon är underbar.
Exakt! Vem behöver henne när du har oss?
Ja...
Men enda sedan kriget
har jag känt att jag har missat någonting.
Och hon är den enda flickan som ger mig en känsla av...
Je ne sais quoi?
GASTON: Jag vet inte vad det där betyder.
♪ Från första stunden
♪ Som jag mötte henne
♪ Såg jag hon var sensationell
♪ Och för mig finns bara hon Det är enkel ekvation
♪ Ska jag gifta mig så ska det bli med Belle!
FLICKOR: ♪ Se där går han
♪ Visst är han stilig?
♪ Monsieur Gaston, visst är han söt?
♪ Mitt hjärta bankar hårt Har svårt att andas
♪ Han är en lång, mörk stark och vacker best! ♪
(FLICKOR SKRIKER)
Det kommer aldrig ske, damer.
(FLICKOR SUCKAR)
- DAMER: ♪ Bonjour - FARBROR: ♪ Pardon
- BELLE: ♪ Goddag - KVINNA: ♪ Mais, oui
- MAN: ♪ Är detta bacon? - KVINNA: Så vackra blommor
- KVINNA 1: Ostar? - KVINNA 2: Tyg, någon?
- KVINNA 3: En pund - GASTON: Ursäkta...
- FARBROR 4: Ska hämta kniv - GASTON: Släpp fram mig, tack!
- KVINNA: Detta brödet - FARBROR: Dessa fiskar
- KVINNAN: Är gammalt - FARBRORN: De luktar!
- FARBROR: Madames fel - KVINNAN: Ja, kanske det
BELLE: ♪ Jag vill nåt mer än leva småstadsliiiiv!
GASTON: ♪ I sinom tid så ska nog Belle bli miiiin!
ALLA: ♪ Se, där går hon Så speciell och sällsynt
♪ En mycket märklig mademoiselle
♪ Ja, det vore bäst förstås Om hon var en av oss
♪ Men en underlig och särskild sort
♪ En märklig, men en särskild sort
♪ Är Beeeeelle! ♪
God morgon, Belle!
Vilken fin bok du har där.
Har du läst den?
Nej, inte just den. Men, du vet...böcker... (SKRATTAR)
Till ditt köksbord.
Ska jag göra dig sällskap ikväll?
Tyvärr, inte ikväll.
Har du annat för dig?
Nej...
Ska vi gå vidare?
Nej, LeFou.
Det är de som spelar svårfångade
som är det saftigaste betet.
Det är det som gör Belle så attraktiv.
Att hon inte har gjort bort sig
bara för att få mig.
Vad kallar man sånt?
Värdighet?
Visst är det förskräckligt attraktivt, eller hur?
KVINNA: Gaston!
Mmm.
(MUSIKBOX SPELAR)
♪ Hur kan en vacker stund bli evig?
♪ Leva för alltid i vår själ
♪ Vi gör allt vi kan för kärlek
♪ Vi försöker handla rätt
♪ Lyckan, den går ibland att fånga
♪ Minnen som fyller oss med frid
♪ Kärlek bär vi inom oss
♪ I evig tid ♪
Åh.
Belle.
Hmm.
Kan du...
...ge mig en...
Tack så mycket.
Jag behöver också en...
Nej. Nej. Nej.
Eller...
...jo, det var exakt en sån jag behövde. Tack.
- Pappa, tycker du jag är konstig? - Konstig?
Skulle min dotter...vara konstig?
Varför frågar du det?
Jag vet inte. Folk pratar.
Detta är en liten by, vet du.
Trångsynta också.
Men litet är tryggt.
Till och med tillbaka i Paris
kände jag en flicka som dig, som var så...
...underlig.
Så annorlunda.
Folk retade henne.
Fram tills den dagen de insåg att de började bli som henne.
Snälla, berätta mer om henne.
Din mor var...
...orädd.
Orädd.
(STÖNAR)
Så...
...vad kan jag ta med till dig från marknaden?
En ros. Som den på tavlorna.
Det vill du ha varje år!
Och varje år får jag en.
Då ska du få en annan.
Du har mitt ord.
- Adjö, pappa. - Adjö, Belle.
- Kom igen, Philippe. - (PHILIPPE FRUSTAR)
Du kan vägen.
Vi ses imorgon!
MAURICE: Javisst. Imorgon, med en ny ros.
(SKRATTAR)
Var rädd om dig.
(OTYDLIGT TJATTER)
FLICKA: Vad gör du?
BELLE: Tvättar.
Kom. Kom.
(KYRKKLOCKOR RINGER)
"Påfågeln..."
FLICKA: "...flyger...
"...över den mörka...
"...skogen."
Det var fantastiskt!
Vad i all världen håller du på med?
Lär du ännu en flicka att läsa?
Räcker det inte med en?
Vi måste göra något.
(MÄN STÖNAR)
Du är den vildaste...
...mest förtjusande varelser jag någonsin sett.
Ingen förtjänar dig.
Åtminstone vet jag att våra barn kommer att bli underbara.
Kommer jag olämpligt?
- Vad vill du, LeFou? - LEFOU: En viss dam är i nöd.
GASTON: Ah. Dags att leka hjälte.
Jag är inte färdig med dig än.
Inte jag heller.
GASTON: Belle! Jag hörde att du hade problem med rektorn.
Han har aldrig tyckt om mig heller.
Får jag ge dig ett litet råd om byborna?
De kommer aldrig att godta den förändring du försöker göra.
Allt jag ville var att lära ett barn att läsa.
De enda barn du bör fundera på...
...är dina egna.
Jag är...
...inte redo att skaffa barn än!
Du kanske inte har träffat den rätta mannen.
Det är en liten by, Gaston. Jag har träffat alla.
Tja, du kanske ska ta och kolla igen.
Vissa av oss har förändrats.
Gaston...
Vi kommer aldrig göra varandra lyckliga.
Och ingen kan förändras...så mycket
Åh, Belle.
Vet du vad som händer med unga flickor i den här byn
efter att deras pappor dött?
AGATHA: Mynt? Har någon några mynt?
De ber om småmynt, som stackars Agatha.
Det här är vår värld, Belle.
För simpelt folk som oss, blir det inte bättre.
Jag kanske är en bondtös
men jag är inte simpel,
och...jag kommer aldrig att gifta mig med dig, Gaston.
Jag är ledsen!
(ANDAS UT)
Kan du tänka dig?
Mig? Fru till den där enfaldiga,
klantiga...
♪ Madame Gaston, kan du se det framför dig?
♪ Madame Gaston, jag som hans fru?
(STÖNAR)
♪ Nej, tack, ej mig Jag garanterar
♪ Jag vill nåt mer än leva småstadsliv!
♪ Jag vill utforska den stora världeeeen
♪ Det är nog det jag önskar mest
♪ Och för en gångs skull skulle det var så
♪ Skönt att få nån att förstå
♪ Jag vill mycket mer Än det jag fååååår ♪
(ÅSKA MULLRAR)
(PHILIPPE GNÄGGAR)
Skogar är underbara.
Önskar bara att jag kände igen dem.
Vet du vart vi är, Philippe? För det gör inte jag.
(GNÄGGAR)
Ingen fara. Ingen fara, Philippe.
Hmm.
Ja, den här vägen (KOMMANDO)
Gå vidare. Till höger.
Så, ja. Redo.
Gå på!
En väg stängs,
och en annan öppnas.
Ingen fara, ponken. Det är bara lite snö.
I Juni.
Var försiktig.
Det är halt.
(GNÄGGAR)
(MORRAR)
Spring! Spring, Philippe! Kom igen! Kom igen!
- (YLANDE) - Whoa.
(VARGAR MORRAR)
Kom igen!
Spring! Philippe, spring! Spring, spring, spring!
Whoa!
(MAURICE SKRIKER OCH STÖNAR)
(PHILIPPE GNÄGGAR)
(STÖNAR)
(MORRAR)
(SKRIKER)
Philippe!
Duktig ponke.
Kom igen, kompis! Spring.
(VARGAR YLAR)
Åh, Philippe, du räddade mitt liv.
Bra jobbat. Ja.
De måste ju få sin middag någonstans ifrån,
eller hur? (SKRATTAR)
(FLÅSAR)
(STÖNAR)
Titta!
Det finns hö.
Och vatten.
Du är helt klart min gamla vän.
Jag ska gå och visa tacksamhet till vår ofrivilliga värd.
Vem det nu än är...
Hmm.
Tack.
Tack...
Hallå?
Ursäkta att jag stör.
Jag är bara en resenär...
...som söker skydd från stormen.
Ledsen att störa dig.
Någon hemma?
Någon vaken?
Han måste ha gått vilse i skogen.
Håll klaffen, din idiot!
Ursäkta?
Hmm.
Underbart.
Fantastiskt.
(PIANOSPEL)
En man med god smak.
Han pratade om mig.
- PIANO: Oobs! - (PIANOSPEL SLUTAR)
(MAURICE STAMMAR)
Nå, var du än är...
Jag ska bara värma mig lite vid brasan.
(HOSTAR)
Det var bättre.
Åh, mycket bättre.
(SKRAMMEL PÅ AVSTÅND)
Ååh.
Tack.
Mamma sa att jag inte fick röra mig för att det skulle vara otäckt.
Ursäkta.
Ingen fara.
Jag, öh...
Jag kan inte...
...tacka er nog för er gästvänlighet.
Jag ska...
...säga adjö...
(ÅSKA KNALLAR)
...och... God natt.
Kom igen, Philippe! Spring! Spring!
Nej, vänta, vänta, vänta!
Rosor. Jag glömde nästan.
Vi är säkra här.
Jag lovade ju Belle en ros.
Aaj!
(MORRAR)
(STÖNAR OCH FLÅSAR)
Så där!
- (ODJUR RYTER) - (GNYR)
(GNÄGGAR)
(PHILIPPE GNÄGGAR)
Philippe!
Vad hände?
Var är pappa?
Ta mig till honom!
(VIND BLÅSER)
(PHILIPPE GNÄGGAR)
LUMIÈRE: Titta, Clocksworth.
En vacker flicka!
CLOCKSWORTH: Ja! Jag ser väl att det är en flicka.
Jag har förlorat mina händer, inte mina ögon.
Men tänk om hon är den rätta?
Den rätta som kommer bryta förbannelsen?
BELLE: Vem sa det där?
Vem där?
(MAURICE HOSTAR AVLÄGSET)
Uh-åh.
(MAURICE FORTSÄTTER HOSTA)
Pappa?
Pappa, är det du?
Belle!
Hur hittade du mig?
Dina händer är iskalla.
Vi måste få dig härifrån.
Belle, du måste gå nu genast!
Detta slottet är levande!
Gå nu, innan han hittar mig!
(EKAR) Vem?!
(ODJURET MORRAR)
BELLE: Vem där?
Vem är du?
ODJURET: Vem är du?
Jag har kommit för min far.
ODJURET: Din far är en tjuv.
Lögnare!
Han stal en ros.
Det var jag som ville ha rosen.
Straffa mig, inte honom.
Nej! Han menar för alltid.
Tydligen är det det som händer här omkring
när man plockar en blomma.
Livstids fängelse för en ros?
(RYTER)
Jag mottog evig förbannelse över mig för det.
Jag låser enbart in honom.
Vill du fortfarande ta din fars plats?
Kom ut i ljuset.
(FLÄMTAR)
Välj.
Belle, jag tänker inte låta dig göra detta.
Jag förlorade din mor.
Jag tänker inte förlora dig också.
Gå nu.
Gå! (HOSTAR)
Okej, pappa. Jag går.
Jag behöver en minut ensam med honom.
(STÖNAR)
Är du så kallhjärtad
att du inte ens låter en dotter kyssa sin far farväl?
Vad är en minut mot en evighet?
När den här dörren stängs, kommer den inte att öppnas igen.
Jag borde varit med dig.
Åh, nej, nej. Belle, lyssna på mig.
Det är ingen fara.
Gå nu.
Lev ditt liv.
Och glöm mig.
BELLE: Glömma dig?
Allt jag är, är jag på grund av dig.
Jag älskar dig, Belle.
Var inte rädd.
Jag älskar dig också, pappa.
Jag är inte rädd.
Och jag kommer fly. Jag lovar.
Va?
Du tog hans plats.
Han är min pappa.
Han är en dåre.
Och det är du också.
Belle...
Pappa!
- (STÖNAR) - Du får inte skada honom!
- Pappa! - MAURICE: Nej!
Jag kommer tillbaka!
Jag lovar!
(STÖNAR)
(FLÄMTAR)
LUMIÈRE: Ursäkta mitt intrång, mademoiselle...
men jag har kommit för att eskortera dig till ditt rum.
Mitt rum?
- Men jag trodde... - LUMIÈRE: Åh, vaddå?
Att det där "När den här dörren stängs kommer den inte öppnas igen"?
(IMITERAR ODJURETS RYT) Jag vet.
Han blir så dramatisk.
- Hallå. - (FLÄMTAR)
(STÖNAR)
- Åh! - (BELLE SKRIKER)
Åh, du är väldigt stark.
Det är en god egenskap.
Vad är du?
Jag är Lumière!
Och du kan prata?
CLOCKSWORTH: Det kan du skriva upp.
Hans mun går i ett.
Så, Lumière, som chef över hushållet,
beordrar jag dig att föra in henne i sin cell igen.
LUMIÈRE: Vad vill du vara för resten av ditt liv, Clocksworth?
En man, eller en klocka av metall?
Redo, fröken?
- Tro mig. - CLOCKSWORTH: Åh...
LUMIÈRE: Du måste förlåta mitt första intryck.
Jag hoppas inte att du blev alltför rädd.
BELLE: Varför skulle jag vara rädd?
Jag pratar med en ljusstake.
Kandelaber, kära nån.
Det är en stor skillnad.
Men betrakta mig som din assistent. Slottet är ditt hem nu,
så känn dig fri att gå var du vill.
Förutom den västra flygeln.
Som vi inte har.
Varför? Vad är i den västra flygeln?
- Åh, ingenting. - CLOCKSWORTH: Ingenting alls.
- Förråd. - CLOCKSWORTH: Skräprum.
- Det är det. - CLOCKSWORTH: Ja, det är det.
Bara det.
CLOCKSWORTH: Den här vägen, kära du. Till den östra flygeln.
LUMIÈRE: Eller som jag kallar den, den enda flygeln. (SKRATTAR)
Var försiktig, s'il vous plaît!
Välkommen till ditt nya hem.
Det är simpelt, men bekvämt.
BELLE: Det är fantastiskt.
LUMIÈRE: Så klart!
Hans nåd ville att du skulle ha det finaste rummet i slottet.
(SKRATTAR) Kära, nån. Vi förväntade oss inte gäster.
PLUMETTE: Enchantée, mademoiselle.
Oroa dig inte.
Jag kommer få det här stället fläckfritt på nolltid.
Din plan är farlig.
Jag skulle riskera allt för att få kyssa dig igen, Plumette.
Nej, min kära. Jag har blivit het av dig förut.
Vi måste vara starka.
Hur kan jag vara stark när du gör mig så svag?
(HARKLAR SIG)
(SNARKAR)
Är allt här inne levande?
Hejsan. Vad heter du?
- (BÅDA SKRATTAR) - Det där är en borste.
(VOKALISERAR I HÖG TON)
Ingen fara.
Detta är bara din garderob.
Möt Madame De Garderobe. En utmärkt sångerska.
När hon kan hålla sig vaken.
Clocksworth! En diva behöver sin skönhetssömn. (GÄSPAR)
Stanna med oss, Madame.
Vi har någon som du kan klä!
(FLÄMTAR) Äntligen...!
En kvinna!
Söta ögon.
Fint ansikte.
Perfekt tavla. Ja!
Jag ska hitta något fint som du kan ha på dig, min prinsessa.
Åh, jag är ingen prinsessa.
Nonsens!
Hm, låt mig se vad jag har i mina lådor.
- (FLÄMTAR) - Åh!
Så pinsamt!
Froufrou, kom och hjälp mamma.
(SKÄLLER)
(FLÄMTAR)
(UTBRISTER PÅ SPANSKA)
Subtilt och underskattande. Jag älskar det!
(HEJDÅ PÅ FRANSKA)
Froufrou, visa lite kärlek till maestron nu.
(SNARKAR)
GASTON: Föreställ dig, LeFou.
Ett fint landshus
mitt senaste byte steker på grillen...
Förtjusande barn springer runt oss och min stora kärlek
masserar mina trötta fötter.
Men vad säger Belle?
"Jag kommer aldrig gifta mig med dig, Gaston!"
Du vet, det finns andra tjejer.
En stor jägare jagar inte små kaniner.
♪ Oj vad det stör mig att se dig, Gaston
♪ Utan en gnutta av hopp
♪ Var och en här kunde ge allt, Gaston
♪ Allt för att bli din passopp
♪ För ingen i stan är så manlig som du
♪ Och alla vill va där du är
♪ Ingen kan få sån behandling som du
♪ Och det kan jag förklara så hääär...
♪ Ingen ler som Gaston
♪ Ingen mer som Gaston
♪ Ingens nacke är är hälften så bred som Gastons
♪ Så han borde bli den som man ställer
FLICKOR: ♪ Avbildad på en kolonn
♪ Du kan fråga en Tom, Dick, en Pelle
♪ Och dom svarar, det finns ingen mer som är sån
♪ Veeem seeer
KÖR: ♪ ut som Gaston?
- LEFOU: ♪ Vem har - ALLA: ♪ förstånd som Gaston
LEFOU: ♪ Ingen grop i nån haka är djup som Gastons
♪ Allt för sällan kan jag se mig själv i spegeln
ALLA: ♪ Han är rätt man, vår Gaston
♪ En härlig uppmuntran gav du mig nu
♪ Tack, LeFou
♪ Ingen annan är lika enkel att muntra upp som du!
För mycket?
Japp!
KÖR: ♪ Ingen slåss som Gaston
♪ Släcker bloss som Gaston
LEFOU: ♪ Han är alltid på bettet förstås vår Gaston
♪ När jag jagar, smyger jag lömskt med mitt gevär
♪ Och odjur på åkern ber en bön
Aah...
♪ Jag försöker mig försiktigt träffa levern
♪ Den attackerar jag bakifrån
LEFOU: Får man det?
GASTON: Tja, vem vet?
KÖR: ♪ Ingen slår Gaston
♪ Är så kvick som Gaston
♪ Ingen spottar med sån pressision som Gaston
♪ Jag är ovanligt träffsäker, se här själva (SPOTTAR)
ALLA: Ååh!
Full pott för Gaston!
Tackar, tackar.
♪ När jag var en pojk åt jag två dussin ägg
♪ Varje morgon, det gjorde mig stark
♪ Och numera äter jag fem dussin ägg
♪ och ser ut som en sjumastard baaark
(FLICKOR PIPER)
- (ALLA KLAPPAR I RYTM) - ALLA: Hey! Hey!
Hey!
- Hey! - (SUCKAR)
Hey!
Hey! Hey!
Hey! Hey! Hey!
(ALLA SKRIKER OCH HURRAR)
(VRÅLAR OCH STÖNAR)
(SKRIKER)
(MAN SKRIKER)
(STÖNAR)
(MÄN STÖNAR)
(ALLA HURRAR)
(FNISSAR)
LEFOU: ♪ En salut
ALLA: ♪ för Gaston
- LEFOU: ♪ en tribut - ALLA: ♪ till Gaston
♪ Ingen sjunger en ändlös refräng som Gaston!
♪ Jag har väggarna klädda Med jakttroféer
ALLA: ♪ Han är vår vän
♪ Vem är vår manligaste man?
♪ Vem gör ständigt succé?
♪ Ni förstår vem det är? Ni kan gissa vem?
♪ Fråga hans fans och hans fem anhängare
♪ Det finns bara en man i byn Som har allt det där!
LEFOU: ♪ Och han heter, G-A-S...T
♪ Jag tror att det ska vara ett till 'T'
♪ Det slog mig just att jag inte vet
♪ och att jag faktiskt aldrig har stavat hans namn högt förut!
ALLA: ♪ Gastoooon! ♪
(ALLA HURRAR)
(SKRATTAR)
Åh, LeFou, du är bäst.
Hur är det möjligt att en tjej inte har snappat upp dig än?
Folk har sagt att jag är klängig, men jag förstår inte de.
MAURICE: Snälla, snälla. Någon, någon.
- Du, hjälp... - Whoa, Whoa.
Du måste hjälpa mig.
Det är Belle! Han har henne. Han har Belle.
Hon sitter i en fängelsehåla.
KROGVÄRD: Vem har henne?
Ett odjur!
Ett stort, fruktansvärt, monstruöst odjur!
(SKRATT)
Min dotters liv är i fara.
Varför skrattar ni? Detta är inget skämt.
Hans slott är gömt i skogen.
Det är redan vinter där.
Vinter i Juni?
- (ALLA SKRATTAR) - Galna gamle Maurice!
(ROPAR) Lyssna på mig!
Odjuret finns.
Förstår du?
Vill ingen hjälpa dig?
Jag ska hjälpa dig, Maurice.
Va?
Ska du?
Allihopa,
sluta genast med att förlöjliga den här mannen.
Kapten, tack så mycket.
Du behöver inte tacka mig, Maurice.
Ta oss till odjuret.
(FLÅSAR)
Kom.
Hmm.
Åh.
Mamma! Det finns en flicka i slottet!
Ja, Chip, vi vet!
CHIP: Vilken sorts te gillar hon?
Örtte, oolong,
kamomillte...
Jag är så ivrig!
Lugna dig innan du tappar örat.
- Se upp, Mrs. Potts. - Åh.
(STÖNAR)
ODJURET: Lumière!
- CLOCKSWORTH: Åh! - Var lugn. Låt mig sköta snacket.
Gör du middag till henne?!
Ja, vi trodde att du skulle uppskatta sällskapet.
Herre, jag vill bara försäkra dig
att jag inte har någon del i den här hopplösa planen.
Att laga middag, designa en klänning till henne, ge henne
ett rum i den västra flygeln!
Har du gett henne ett sovrum?!
Nej, nej, nej. han gav henne ett sovrum.
Så är det.
Men om den här flickan är den som kan bryta förbannelsen,
så kanske du skulle kunna göra en middag för att charma henne.
- Bra tänkt, Clocksworth. - Va?
Det var den mest löjligaste idén
jag någonsin hört. Charma fången!
LUMIÈRE: Men, Monsieur, vi måste försöka. För varje dag som går,
blir vi mindre mänskliga.
Hon är dotter till en tjuv.
Vilken sorts person tror du det gör henne till?
Åh, men du kan inte döma människor
utifrån hur deras far är, eller hur?
ODJURET: Du ska äta middag med mig.
Och du har inget val.
MRS. POTTS: Vänligare, Herre.
Flickan har förlorat både sin pappa
och sin frihet på samma dag.
Ja, den stackaren är säkert därinne livrädd.
MRS. POTTS: Precis.
Ett ögonblick.
Där ser du? Där är hon. Så kom ihåg; var vänlig.
- MRS. POTTS: Trevlig! - PLUMETTE: Charmig!
CLOCKSWORTH: Söt!
LUMIÈRE: Och när hon öppnar dörren,
ge henne ett flott, älskvärt leende.
Kom igen, visa mig leendet.
- Åh, mon dieu! - MRS. POTTS: Åh, nej.
Vill du äta middag med mig?
Först tar du mig som din fånge,
och nu vill du äta middag med mig?
Är du från vettet?
- (MORR) - PLUMETTE: Uh-åh. Han spårar.
Kära nån!
Jag sa att du skulle äta middag med mig!
Och jag sa nej!
Ååh! Hur mycket är klockan?
Vad händer?
Jag svälter hellre än att äta med dig.
Kör till.
Svält på du bara.
Om hon inte äter med mig
så äter hon inte alls.
Idioter!
Du kan inte tala så med oss. Jag förbjuder det.
Uh... Åh. Är jag sen?
Skäms, jag skulle verkligen säga ett och annat till honom.
Åh, Herre, du kom tillbaks.
- (FLÄMTAR) - (LUMIÈRE SKRATTAR)
- Åh, jättekul. - Där fick jag dig allt.
Visa mig flickan.
(MULLER)
Ett till blad har fallit.
Lumière,
det har vuxit tre nya fjädrar på mig. Och jag plockade de igår.
Jag vet, älskling. (STÖNAR)
Jag blir mer metallisk för varje dag.
Åh, nej. Nu händer det igen. Ursäkta mig.
Åh, lugna ner er, allihopa.
- Vi har fortfarande tid. - CHIP:Mamma,
kommer jag någonsin att bli en pojke igen?
Åh, ja, Chip. Du kommer få leka i
solen igen. Du måste bara överlåta det till mig.
(KNACKAR PÅ DÖRREN)
Jag sa åt dig att gå härifrån.
MRS. POTTS: Ingen fara, lilla vän. Det är bara Mrs. Potts.
Åh!
Åh, visst är du förtjusande!
Så underbart
att skapa bekantskap med dig.
Det är en väldigt lång resa. Låt mig fixa dig
innan du far.
Jag har kommit på
att det mest jobbiga blir mindre jobbiga
efter en god kopp te.
Försiktigt nu, Chip.
(CHIP SKRATTAR)
Trevligt att råkas.
Vill du se mig göra ett trick?
Chip!
Det var en mycket modig sak du gjorde för din pappa.
Ja.
Det tycker vi alla.
BELLE: Jag är orolig för honom.
Han har aldrig varit själv.
Upp med hakan, gulle.
Allt löser sig i slutet.
Du kommer känna dig mycket bättre
efter middag.
Men han sa ju, "Om hon inte äter med mig
så äter hon inte alls."
Mmm, folk säger mycket när de är arga.
Det är upp till dig att lyssna eller inte.
Kommer du, hjärtat?
Gå!
De kommer. Det sista måste vara klart, allihopa! Tout de suite!
Nej, det gör du inte!
Om Herren märker att du bryter mot hans order
och ge henne mat, kommer han skylla allt på mig.
LUMIÈRE: Ja, det kommer han säkert.
Men såg du när hon sa emot honom?
Jag säger ju att den här flickan är den rätta.
De måste bli kära i varandra om vi vill bli människor igen
och hur kan de bli kära om hon är instängd i sitt rum?
Hallå, Chapeau, du missade en fläck.
Du vet, hon kommer aldrig älska honom.
En söndrig klocka har bara rätt två gånger om dagen, mon ami
men detta är inte ett av de gångerna. - Stå rakt!
Det är dags att gnistra!
Mmm! Jag har inga smaklökar,
men jag kan säga att detta är utsökt.
Bort! Bort från mig medans jag jobbar!
Peppar, bryt ner dig! Salt, skaka på benet!
Inte så högt! Lugna dig.
Självklart, självklart! Men vad är den här middagen
utan lite musik?
Musik?
Maestro Cadenza, är du redo?
(MAESTRO CADENZA SKRATTAR)
Det var så längesen jag uppträdde.
Jag kommer knappt ihåg hur man gör.
(SPELAR ACKORD MEN SLUTAR HASTIGT)
- Ah! - Ååh!
Ett till hålrum.
Maestro, din fru är däruppe
och har svårare och svårare att hålla sig vaken.
Hon litar på att du kan hjälpa oss att bryta förbannelsen.
Då ska jag spela trots min tandvärk.
Maestro, spela tystare, tack.
Åh, tystare. Sotto voce! Självklart!
Är det några andra värdelösa önskemål du vill
ta upp om mitt artisteri?
Nej, det var det.
MRS. POTTS: Där är du, raring.
Ma chère, mademoiselle.
Det är med största stolthet
och största ära
som vi välkomnar dig ikväll. (HARKLAR SIG)
Här! - Och nu
får du koppla av.
Sätt dig.
För matsalen presenterar stolt...
(MUSIK SPELAR)
(STOPPAR HASTIGT)
...er middag!
(MUSIK FORTSÄTTER)
♪ Bli vår gäst, bli vår gäst
♪ Sätt vår service på test
♪ Knyt servetten runt din hals, chérie
♪ för här ska det bli fest
♪ Soup du jour, små hors d'oeuvres
♪ Det är det vi lever för
♪ Ta det grå där, fint i smaken
♪ Om du tvivlar? Fråga faten
(SKRATTAR)
♪ Dom kan allt, vår service
♪ Vi är Fransmän, givet vis
♪ Och en middag här är aldrig nästan bäst
♪ Så bara välj och vraka
♪ låt dig sen väl smaka
♪ Bli vår gäst, Oui, vår gäst
♪ Bli vår gäääst!
Ååh!
♪ Biff ragout
♪ Ost sufflé
♪ Paj och pudding en flambe
♪ Vi tar fram Ma petite cherie en kulinarisk kabaret
♪ Ensam gäst var ej rädd
♪ En bankett är förberedd
♪ Det blir inga djupa roller
♪ När besticken underhåller
♪ Vi drar skämt
♪ Det kan bli kandelabertrolleri
KÖR: ♪ Men naturligtvis
♪ så görs det med finess
LUMIÈRE: ♪ Så ta och lyft ditt glas
♪ Visst ska det bli kalas
♪ Att bli vår gäst
♪ För mot stress är en middag allra bäst
♪ Bli vår gäst
KÖR: ♪ Bli vår gäst, Bli vår gääääst!
LUMIÈRE:♪ Livet är så illa
♪ Om en kypare står stilla
♪ Han är gjord att duka bord och passa upp
♪ På den goda tiden var man nyttig
Eh, Clocksworth?
♪ Men den goda tiden fick ett stopp
♪ Tolv år har vi rostat
♪ Trots dom pengar vi har kostat
♪ Vi blev gjorda för nåt mer än samla damm
(STÖNAR)
♪ Alla blev så lata och så feta
♪ Fritid fanns det gått om
♪ Så kom du och vi fick bråttom!
♪ Se en gäst, se en gäst
♪ Milde tid, vad sker härnäst?
♪ Ta det kallt sån tur trots allt
♪ Att man har blivit vid sin läst
♪ Först dessert, och sen te
♪ Det ska ordnas, ska du se
♪ Medan kopparna blir snygga
♪ ska jag bubbla, jag ska brygga
(ALLA VOKALISERAR)
♪ Locket på, Pipen sträck
♪ Milde tid, är det en fläck?
♪ Putsa rent ta bort varenda liten rest!
♪ Vi måste jobba hårt
♪ En sockerbit? - Ta två
♪ Du är vår gäst
KÖR: ♪ Hon är gäst
ALLA: ♪ Bli vår gäst Bli vår gäst
♪ vi ska lyda varje gest
♪ Det är tolv år sen vi hade ett besök
♪ trots vår protest
♪ Vi gör aaaallt!
♪ Vad du viiill!
♪ Det är därför vi finns tiiill!
♪ Medan ljusen ännu brinner
(SKRATTAR)
♪ Låt oss hjälpa dig, vi hinner
♪ Duuuka fram
♪ rätt på rätt
♪ Tills vi hör "Tack, jag är mätt!"
♪ och då står en vaggsång
♪ nog på tur därnäst
♪ Men låt det där passera Nu ska vi dinera
♪ Bli vår gäst
♪ Kom, bli vår gäääääääst! ♪
Pudding?
(SKRATTAR)
Jag förstår inte varför ni är så snälla mot mig.
Ni är ju säkert lika fångade här som jag är.
Vill ni aldrig fly?
Herren är inte så fruktansvärd som han kan verka.
Någonstans djupt i hand själ, finns en prins
som bara väntar på att bli fri.
Lumière sa något om den västra flygeln.
Bry dig inte om det.
Upp i säng med dig, raring.
- God natt. - Nattinatti.
MRS. POTTS: Raka vägen i säng.
(FLÅSAR)
Vad gör du här?! Vad gjorde du med den?
Inget.
Förstår du vad du skulle kunnat orsaka?
Du kunde ha dragit en förbannelse över oss alla!
Försvinn härifrån!
Nu!
(FLÅSAR)
LUMIÈRE: Schackmatt.
Vänta! Nej! Du fuskade igen.
Mademoiselle, vad håller du på med?
Jag ska bort härifrån.
- Stopp! - (LUMIÈRE STÖNAR)
Gå! Gå! Froufrou!
Ja, Froufrou. Stoppa henne.
LUMIÈRE: Låt henne inte fly!
- MRS. POTTS: Stoppa henne! - (SKÄLLER)
Nej! Nej! Froufrou!
CLOCKSWORTH: Nej! Nej, det är inte lekdags!
LUMIÈRE: Inte nu, fåntratt.
CLOCKSWORTH: Stygg vovve. Stygg vovve!
LUMIÈRE: Nej! Nej! Nej!
Snälla, gå inte!
Det är farligt!
Kära nån!
(FLÅSAR)
(YLAR)
- (MORRAR) - (ALLA YLAR)
(PHILIPPE GNÄGGAR)
(MORRAR)
- (MORRAR) - (FLÄMTAR)
(MORRAR)
(RYTER)
(GNYR)
(MORRAR)
(RYTER)
(VARGAR YLAR)
(ANDAS HÖGLJUTT)
(STÖNAR)
(ODJUR ANDAS TUNGT)
(VISKAR) Du måste hjälpa mig.
Du måste ställa dig upp.
(ODJURET ANDAS TUNGT)
(VARGAR YLAR)
MAURICE: Nej! Jag är säker att detta är rätt väg.
Hör du de där vargarna?
Det betyder att vi börjar närma oss slottet.
Det räcker nu. Vi måste vända tillbaka.
Stopp!
Så är det! Där är det!
Där är trädet!
Jag är säker på det.
Det var här. Trädet slogs ner av blixten.
Men nu...
...har den återuppstått...
...av någon magisk...
...kraft eller nåt.
(VISKAR) Vill du verkligen gifta dig in i den här familjen?
Så det betyder alltså att
slottet måste vara där...
Nej.
Nej, där...
(VISSLAR OCH IMITERAR SMÄLL)
Däråt.
Absolut däråt.
GASTON: Jag är trött på att spela med i din fåniga lek!
Var är Belle?
Odjuret tog henne, och hon...
Det finns inga odjur...
Eller talande tekoppar.
Eller magi.
Men det finns vargar, kyla och svält.
Djupa andetag, Gaston.
Djupa andetag.
(ANDAS DJUPT)
Så varför vänder vi inte bara om? Åker tillbaka till Villeneuve.
Jag är säker på att Belle är hemma och lagar en ljuvlig middag.
Om du tror att jag har hittat på allt det här,
varför ville du då hjälpa mig?
För att jag vill gifta mig med din dotter!
Så, nu går vi hem.
MAURICE: Belle är inte hemma.
Hon är med...
Om du säger "odjuret" en gång till,
ska jag mata vargarna med dig!
Gaston! Sluta. Andas.
Tänk glada tankar. Gå tillbaka till kriget.
Blod.
Explosioner. Oändligt med änkor.
- Änkor... - Ja. Ja.
- (GASTON ANDAS UT) - Så ja.
Nu så.
(SKRATTAR)
Maurice!
Snälla, ursäkta mig, gamle kompis.
Sådär ska man väl inte tilltala sin blivande svärfar,
eller hur?
Blivande svärfar?
Ja.
Du kommer aldrig att få gifta dig med min dotter.
(STÖNAR)
Det där förstod jag skulle hända.
Om Maurice inte tänker ge mig sin välsignelse,
så står han i min väg.
Och när vargarna är färdiga med honom,
så har Belle ingen annan att bry sig om än mig.
För att vara lite mer nytänkande i alternativen...
...skulle jag kanske föreslå ett lite mindre
brutalt alternativ?
Kommer du?
Yah!
(VARGAR YLAR PÅ AVSTÅND)
(ODJURET VRÅLAR AV SMÄRTA)
Det gör ont!
Om du var stilla, skulle det inte göra så ont.
Men, om du inte hade rymt, skulle inte något av det här hänt.
Men om du inte skrämt mig, så skulle jag inte rymt!
Men du borde inte varit i i den västra flygeln.
Men du måste lära dig att kontrollera dina humörsvängningar!
(STÖNAR)
Försök vila nu.
Tack, miss.
Vi är evigt tacksamma.
Varför bryr ni er om honom så mycket?
Vi har sett efter honom hela hans liv.
Men ni är förbannade på nåt sätt. Varför?
Ni har ju inte gjort något!
På sätt och vis har du rätt, raring.
Men du förstår, när Herren förlorade sin mor
och hans onda far tog den söta, oskyldiga pojken,
uppfostrade honom till att vara som han
gjorde vi inget.
LUMIÈRE: Låt honom sova.
UNGA PRINSEN: ♪ Glädjen var saaann
♪ Lyckans dagar Kom och försvann
♪ Tills jag är en grå gammal man
♪ Ska jag vara med diiiig!
(FIOLSPEL)
♪ Vi ska sjunga igen
♪ Av min sång, min älskade vän
BÅDA: ♪ Lever hoppet kvar i dig än
♪ Att få möta min faaamn
♪ Lyckans dagar försvann
♪ Vad jag saknar den glädje du fann
(GÄSPAR) God natt, mamma.
♪ Ljuset som brann
♪ Och fick mörkret att flyyy
♪ Åååh, jag kan sjungaaaa
♪ Av den smärta dessa mööörka dagar givit
♪ Förbannelsen vi är fångade i
♪ Vi har fortfarande drömmar Som jag sjunger om inatt
♪ Hur kan i mitten av all denna sorg
♪ Finnas så mycket hopp och kärlek?
♪ Jag var oskyldig och säker
♪ Nu är jag klokare, men osäääääker!
♪ Dagar som var
♪ Jag kan inte återvända till min barndom
GARDEROBE: ♪ Åh, de underbara dagarna hade ett slut
♪ Barndomen som min fader gjorde tryyygg
♪ Jag kan känna förändringen inom mig
GARDEROBE: ♪ Åh, håll mig nära
BELLE: ♪ Jag är starkare nu, men ändå inte friii!
ALLA: ♪ Lyckan var sann
♪ För att återvända måste vi våga trooo
♪ Som älskare gör
♪ De dagar som försvann
♪ Kommer ge oss hoooopp! ♪
Vad händer när det sista bladet faller?
Herren blir ett odjur för alltid.
Och vi blir...
- Antikviteter. - Strunt.
Mindre användbara saker.
Skräp.
Vi blir skräp.
Jag vill hjälpa er.
Det måste finnas ett sätt att bryta förbannelsen.
Tja, det finns ett sätt.
Det ska inte du bekymra dig om, lilla hjärtat.
Som man bäddar får man ligga.
(MAURICE ANDAS HÖGT)
(HOAR)
Drick.
(SÖRPLAR)
(ANDAS UT)
Tack så mycket, Agatha.
BELLE: "Kärlek kan förekomma i varje form och skepnad.
"Kärlek syns inte med blotta ögat,
"men man känner det i sinnena och därför..."
"Och därför är den bevingade Amor målad som blind."
Känner du till Shakespeare?
(STÖNAR)
Jag fick en påkostad utbildning.
Romeo och Julia är min favoritpjäs.
(STÖNAR) Varför är jag inte förvånad?
Ursäkta?
Tja, allt det där med hjärtesorg, och lidande och... (RUSKAR SIG)
Det finns så mycket bättre saker att läsa.
Som vad?
Tja, jag har
en del härinne som du kan börja med.
(FLÄMTAR LÅNGSAMT)
Mår du bra?
Det är underbart!
Ja. Jag antar att det är det.
Men om du tycker om det så mycket, är det ditt.
Har du verkligen läst alla dessa böcker?
Va?
(HÅNSKRATTAR) Tja, inte alla.
Några är på Grekiska.
Var det där ett skämt?
Försöker du skämta nu?
Kanske.
(BELLE SKRATTAR)
(SKRIKER UPPHETSAT)
(SKRATTAR)
(SÖRPLAR)
BELLE: "Nu ligger luften kall och blå
"Och famnar varje kvist och strå.
"En frusen äng,
"i frostig bädd Den tycks i glas ha blivit...
"...klädd."
(FÅGLAR SJUNGER PÅ AVSTÅND)
Det känns som att jag allt för första gången.
Fortsätter det?
(SKRATTAR) Um...
"Men i den högtidliga tystnaden hör jag ett viskande
"av varje död varelse.
" 'Se. Se på mig.
" 'Kom och väck mig.
" 'För här är jag. ' "
(GNÄGGAR)
(HYSSJAR)
♪ Jag ser nåt sött Och nästan rart
♪ Han som var elak och brutal, så uppenbart
♪ Nu är han snäll, men han är så rädd
♪ För han är inte alls så värst förberedd
(STÖNAR)
(SKRATTAR)
(FNISSAR)
ODJURET: ♪ Hon såg på mig visst var det så
♪ och fast jag tog på henne stod hon kvar ändå
♪ Jag har nog fel, ja absolut
♪ Men hon har aldrig sett på mig
♪ så där förut
(BÅDA SÖRPLAR)
(FNISSAR)
♪ Haaaan har fått något att hända
♪ Vem hade nånsin trott att det kunde bli såhär?
♪ Sant att han inte är någon drömprins
♪ Men det finns någonting inom honom Som jag inte kunde förutse
PLUMETTE: ♪ Vem hade trott?
MRS. POTTS: ♪ Vem hade drömt?
- CLOCKSWORTH: ♪ Vem visste om? - LUMIÈRE:♪ Jag håller med
♪ Vem hade talat
♪ Om ett par och menat de?
MRS. POTTS: ♪ Men jag tror säkert Vi ska få
ALLA: ♪ Ja, vi ska få Ett svar till slut
♪ Det kanske finns nånting Som inte fanns förut
Javisst, vem vet?
♪ Det kanske finns nånting
♪ Som inte fanns förut
- (PLUMETTE FNISSAR) - CHIP: Vad menar ni?
♪ Det kanske finns nånting Som inte fanns förut ♪
Vad menar ni? Vad finns det?
Det ska jag berätta för dig när du blir äldre.
Okej... Nu är jag äldre!
(FNYSER) Chip...
(SKRATTAR) Din lilla skojare!
Vad läser du?
Inget.
Guinevere och Lancelot.
Det är faktiskt
Kung Arthur och Riddarna kring det runda bordet.
Krigare och svärd och...sånt...
Mmm.
Men...
...det är ändå en kärlekshistoria.
Okej, då.
Jag har aldrig tackat dig för att du räddade mitt liv.
Nej, och jag har aldrig tackat dig
för att inte låta mig bli vargfoder.
(SKRATTAR)
(ALLA SKRATTAR GLATT)
BELLE: De vet hur man har roligt.
Ja. Men när jag kommer, tystnar skratten.
Samma sak för mig.
Byborna säger att jag är en "lustig flicka",
men jag är säker på att det inte är en komplimang.
Jag är ledsen.
Din by låter fruktansvärd.
(SUCKAR) Nästan lika fruktansvärt som ditt slott.
Skulle du vilja rymma?
Ännu en gåva från trollkvinnan.
En bok som gör att du kan fly.
(BLÅSER)
Så underbart!
Det är det lömskaste tricket av alla.
Det var bara ännu en förbannelse.
Världen utanför har ingen plats för en varelse för mig,
men det finns plats för dig.
Tänk på ett ställe som du alltid velat se.
Hitta platsen i din själs öga.
Och sen, känn det i hjärtat.
Vart förde du oss?
Paris.
Åh, jag älskar Paris.
Vad skulle du vilja se först?
Notre Dame,
Champs-Élysées...
Inte?
För turistigt?
Det är så mycket mindre än jag föreställt mig.
♪ Detta är Paris ifrån min barndom
♪ Allt tog sin början för mig här
♪ I denna gamla vinden
♪ Fanns en konstnär, han höll sin fru så kär
♪ Det är lätt att minnas
♪ Men svårt att jag detta fann
♪ Detta är Paris ifrån min barndom
♪ Som försvann ♪
Vad hände med din mamma?
Det var det enda som pappa aldrig ville berätta om henne.
Och jag visste att det var bättre att inte fråga.
Åh. En doktorsmask.
Pesten.
(BEBIS GRÅTER)
(OTYDLIGA ROP)
MAN: Du måste gå, nu.
(OTYDLIGA ROP)
BELLES MAMMA: Skynda dig,
innan det drabbar henne också.
(BEBIS-BELLE GRÅTER)
Jag är ledsen för att jag kallat din pappa för tjuv.
(VISKAR) Nu går vi hem.
LEFOU: Kallar du detta storm?
Vi är åtminstone inte bundna runt ett träd,
mitt ute i ingenstans
omringad av blodtörstiga vargar.
Du vet, det är inte för sent.
Vi kan ju alltid återvända...
Det är bara...
Varje gång jag blundar,
föreställer jag mig Maurice stå helt ensam.
Och så när jag öppnar dem igen,
så är han...
Maurice!
(ÅSKA MULLRAR)
Gaston,
försökte du ta livet av Maurice?
(ALLA MUMLAR)
Maurice!
Tack gode Gud!
Jag har under fem långa dagar
- letat efter dig. - Du försökte ta livet av mig.
Du lämnade mig åt vargarna.
GASTON: Vargar?
Det är en sak att du börjar hitta på historier om Belle,
men det är en helt annan sak att anklaga mig för mordförsök.
JEAN: Maurice,
har du något som helst bevis som kan styrka det du säger?
Fråga Agatha. Hon räddade mig.
GASTON: (SKRATTAR) Agatha!
Så du låter en vedervärdig, fattig hagga
stå som vittne för din historia?
Inget illa ment, Agatha.
Monsieur LeFou.
Han var där. Han såg alltihop.
Jag?
Du har rätt.
Låt oss fråga.
LeFou,
min käre kompanjon,
försökte jag,
din äldsta och mest lojala vän,
ta livet av pappan till den enda kvinna jag någonsin älskat?
Tja, det är en komplicerad fråga med flera svarsalternativ...
(FLÄMTAR)
...men nej.
- Nej, det gjorde han inte. - (FOLK MUMLAR)
Din...
- (STÖNAR) - (FOLK FLÄMTAR)
(MAURICE STÖNAR)
Maurice...
det smärtar mig att säga det här,
men du har blivit en fara både för dig själv och andra.
Inte konstigt att Belle rymde.
Du behöver hjälp.
Ett ställe för dig att bli frisk från din sjukdom.
Allt kommer att bli bra.
Jag lovar.
ODJURET: Tja, jag såg henne i balsalen
så sa jag "Du gör allting att se så vackert ut.
"Så vi borde dansa ikväll."
Jag hade aldrig trott att hon faktiskt skulle tacka ja.
Vad tänkte jag med?
LUMIÈRE: Nej, Herre. Det är perfekt.
Rosen har bara fyra blad kvar vilket betyder att ikväll
kan du tala om för henne vad du verkligen känner.
Jag känner mig som en dåre.
Hon kommer ju aldrig älska mig!
Var inte så nedvärderande mot dig själv.
(SPOTTAR)
Hon är den rätta.
ODJURET: Sluta säga det!
(SUCKAR)
Det finns ingen "rätta".
Du bryr dig om henne, eller hur?
Nå, då så, uppvakta henne med underbar musik
och romantiska kandelabrar.
Precis, och när rätt ögonblick kommer...
- (FNISSAR) - ODJURET: Men hur vet jag det?
Du kommer att vara supernervös.
LUMIÈRE: Oroa dig inte. Det kommer att gå bra.
MRS. POTTS: Bara du slutar vara så orolig,
och berätta för Belle hur du verkligen känner.
För om inte,
så lovar jag att du kommer få dricka kallt te för resten av ditt liv!
- I mörker. - Täckt av dam.
Mörkt och väldigt, väldigt dammigt. (KLINGAR)
Börjar med håret.
Kvinnor älskar snyggt hår!
Jag tar hand om fingrar och tårna.
CLOCKSWORTH: Chapeau, borsta tänderna. Det behöver dem.
LUMIÈRE: Dopp, dopp.
Klipp, klipp.
Polera naglar.
Glänsa upp hornen.
PLUMETTE: Stäng ögonen. Poff, Poff.
LUMIÈRE: Och som grädden på tårtan...
Voilà!
Okej, jag kan fixa detta.
(SUCKAR)
Åh! Underbar!
Men något saknas.
Åh, ja.
Den sista detaljen.
MRS. POTTS: ♪ Rörda av en ton
♪ I en melodi
♪ Kan två hjärtan slå
♪ så att båda två känner harmoni?
♪ Som om sagans värld
♪ Blivit verklighet
♪ Främling blivit vän
♪ Vad ska hända sen?
♪ Ingen av de vet
♪ Skönheten är hon
♪ Odjuret är han
♪ Men så mycket mer
♪ Än vad ögat ser
♪ Ser de hos varann'
♪ Rörda av en ton
♪ Förda av en sång
♪ Låter tiden gå
♪ Börjar att förstå
♪ Allt kan ändras om
♪ Ska vi våga tro
♪ På vår' fantasi?
♪ Sagan ger oss svar
♪ Varje väsen har
♪ Skönhet inuti
♪ Sagan ger oss svar
♪ Varje väsen har
♪ Skönhet inuti ♪
(SUCKAR) Jag har inte dansat på flera år.
Jag hade nästan glömt hur det kändes.
(ANDAS UT)
Jag antar att det är naivt,
för en ful varelse som mig att hoppas...
...att någon dag ska ha förtjänat din tillgivenhet.
Det vet jag inte.
Allvarligt?
Tror du att du skulle kunna vara lycklig här?
Kan någon vara lycklig utan frihet?
Min pappa lärde mig att dansa.
Jag brukade kliva honom mycket på tårna.
Du måste sakna honom.
Väldigt mycket.
Vill du se honom?
Jag vill se min pappa.
(TYST)
Pappa!
Vad gör de med honom?
Han är i fara!
Då ge dig av till honom.
Vad sa du?
Du måste ge dig av till honom.
Det finns ingen tid att förlora.
(FLÄMTAR LUGNT)
Nej.
Behåll den du.
För då har du alltid en möjlighet att se tillbaka på mig.
Tack.
(ANDAS UT)
Åh...
(SUCKAR)
Så, Herre, jag har gjort alla mina sysslor
och allt går framåt liksom klockan.
Äkta kärlek vinner dagen!
Jag lät henne gå.
Du vaddå?!
Herre, hur kunde du göra så där?
Jag var tvungen.
Varför?
För att han älskar henne.
Så varför är vi inte människor nu?
För hon inte älskar honom tillbaka. Och nu är det försent.
Men hon kan fortfarande återvända.
Nej.
Jag frigav henne.
Tyvärr så kunde jag inte göra detsamma för er.
Gå nu.
Vår tid har nästan passerat.
- Kom, min kära. - (SUCKAR)
♪ Jag höll mitt öde i min hand
♪ Jag hade allt, jag levde gott
♪ Först nu behöver jag en annan i mitt liv
♪ Först nu har jag förstått
♪ Trots att jag blundar finns hon kvar
♪ På smärtan ser jag inget slut
♪ En tagg som värker i det hjärta hon har nått
♪ Så att jag knappt står ut
♪ Hon ska alltid finnas nära
♪ Även om hon gett sig av
♪ Jag ska jämt bli plågad, lugnad, sårad
♪ rörd, av allt hon gav
♪ Väntar bakom höga murar
♪ Hoppas fast jag knappt förmår
♪ Jag lurar mig själv att hon ska komma tillbaka
♪ Och vara med mig för all framtid
♪ Jag bestrider kraven för kärlek
♪ Jag förbannar ljusets mörker
♪ Trots att hon flugit iväg Bortom horisonten
♪ Kommer hon aldrig försvinna från mina ögon
♪ Och jag veeeet att hon aldrig lämnar mig
♪ Även om hon försvunnit ur min åsyn
♪ Hon kommer fortfarande inspirera mig
♪ Vara en del av allt det som jag gör
♪ Väntar bakom höööga murar
♪ Hoppas fast jag knappt förmår
♪ Jag lurar mig själv att hon ska komma tillbaka
♪ Och som den långa natten börjar
♪ Tänker jag nu på allt som kunde varit
♪ Jag vänta här för all fraaaamtiiiid!!! ♪
Den här mannen är svag.
Snälla!
Han behöver hjälp,
inte en vårdanstalt!
(STÖNAR)
Har du någonsin varit i ett dårhus, Maurice?
Du skulle inte överlevt en vecka.
Bara ge mig din välsignelse till giftermål, så ska jag frige dig.
Aldrig.
För bort honom!
(HÄST GNÄGGAR)
Stopp!
Pappa.
MAURICE: Åh, Belle. Jag trodde att jag hade förlorat dig.
Släpp ut honom! Han är skadad.
Tyvärr kan vi inte göra det, fröken.
Men vi kommer ta god hand om honom.
Min far är inte galen.
Gaston, berätta!
Du vet ju hur lojal jag är emot din familj,
men din pappa har gjort några avskyvärda antydelse.
Det är sant, Belle.
Han har svamlat något om ett odjur
i ett slott!
Jag kom just från slottet och det finns ett odjur!
Du skulle ju säga allt för att frige honom. Du har inga bevis för vad du säger.
Vill du ha bevis?
Visa mig odjuret!
(ALLA FLÄMTAR)
(ALLA MUMLAR)
Där har ni ert bevis.
Detta är förbannelse!
Se på detta odjur!
- Se på hans klor! - (ALLA FLÄMTAR)
Hans klor!
Nej. Var inte rädda.
Han är vänlig och god.
(ALLA MUMLAR)
Monstret har henne under en förtrollning.
Om jag inte visste bättre,
skulle jag säga att hon till och med brydde sig om honom!
Han är inget monster, Gaston.
Men du är!
Odjuret skulle aldrig skada någon.
Jag har hört talas om mörk magi förut...
men jag har aldrig sett det med egna ögon!
Detta är ett hot
- mot vår existens! - (ALLA INSTÄMMER)
Vi kan inte ha henne som springer och varnar odjuret.
Lås in henne också.
- Nej! - TOM: Kom här!
- (STÖNAR) - Håll tyst!
BELLE: Du kommer inte komma undan med detta, Gaston!
- MAURICE: Åh, Belle! - (BYBOR MUMLAR)
Gaston, med all respekt...
Vill du bli nästa?
Sadla min häst.
Håll vakt!
Låt de inte fly.
Denna varelse kommer att förbanna oss alla om vi inte stoppar honom.
(ALLA INSTÄMMER)
Så jag säger, låt oss döda odjuret!
ALLA: Döda odjuret!
(ALLA INSTÄMMER)
♪ Vi är inte säkra förrän han är död
♪ Han kommer förfölja oss om natten
♪ Han kommer offra våra barn till sin monstersaptit
♪ Han kan ödelägga staden
♪ Om vi inte säger nej
♪ Det är dags att gå till handling nu
♪ Ja, dags att följa mig
(ALLA ROPAR)
♪ Genom regn, genom skog Genom skuggorna och mörkret
♪ Finns en mardrömsfärd Med mycket spänning i
♪ Be en bön när vi står Vid det fruktansvärda slottet
♪ För det finns nåt mycket värre inuti
♪ Vilken best Varje tand är en huggtand
♪ Han är stor, av hans klor får man pest
♪ Hör hans vrål, han är vild
♪ Men nu ska vi se till Att han dör!
♪ Som han bör ♪
ALLA: Han ska dö!
♪ Tänd ett bloss, rid med oss
♪ Och se till att du har mod i barm
ALLA: ♪ Gaston får visa vägen dit vi ska
♪ Över äng, genom skog Och där i det hemska slottet
♪ Finns nånting man inte möter varje dag
♪ Vilken best Han är bred som en bergvägg
♪ Ingen rast, ingen ro tills han dör
ALLA: ♪ Mandom mod, morske män Ta ditt svärd, både spänn
♪ För här kommer vi igen! ♪
Visa mig slottet.
Han har åtminstone lärt sig att älska.
Men det hjälper ju inte om hon inte älskar honom tillbaka.
Nej. Detta är första gången jag har haft riktigt hopp att hon gör det.
- (HÄST GNÄGGAR PÅ AVSTÅND) - Hörde du det, mamma?
Är det hon? Kommer hon tillbaka?
LUMIÈRE: Kan det vara så?
PLUMETTE: (FLÄMTAR) Jag sa ju det!
Sacré bleu!
Inkräktare!
MRS. POTTS: Banditer!
Tja, där har vi det.
Så gick det med äkta kärlek.
Bygg upp barrikaderna
och håll fast!
Flytta på dig!
♪ Blod och eld, högt manér Stolt marscherar vi mot striden
♪ Fast vi går den väg där faran sått sitt frö
BYBOR: ♪ Hissa flagg, såg och spel Femtio man är vår armé
♪ Och femtio fransmän har ej fel ♪
Nu ska han dö!
(STÖNAR)
CLOCKSWORTH: Vi behöver hjälp
- Jag måste varna odjuret. - Varna honom?
Hur lyckades du fly från honom?
Han lät mig gå, pappa.
Han förde mig till dig.
(STAMMAR) Jag förstår inte.
Var fick du...?
Han förde mig dit.
Jag vet vad som hände med mamma.
Då vet du varför jag var tvungen att lämna henne där.
Jag var tvungen att skydda dig.
Jag har alltid försökt skydda min lilla flicka.
Antagligen lite för mycket.
Jag förstår.
(PUSSAR)
Kommer du hjälpa mig nu då?
Det är farligt.
Ja.
Ja, det är det.
Jag ska se om jag kan dyrka upp låset.
Det är ju trots allt
kugghjul och skruvar.
Men jag behöver
något långt och vasst...
Som den.
Perfekt.
(FOLK ROPAR PÅ AVSTÅND)
(FLÅSAR) Åh, ursäkta ers majestät.
(STAMMAR) Ursäkta att jag stör.
Hon kommer inte tillbaka.
Nej.
De håller på att slå ner dörrarna!
Det spelar ingen roll längre.
Bara låt de komma.
MÄN: Han ska dö! Han ska dö!
Detta funkar ju inte.
Jag vet vad vi behöver göra.
MÄN: Han ska dö! Han ska dö!
(FOLK STÖNAR)
Är du inte det minsta orolig
med tanke på det faktum att detta stället kan vara hemsökt?
Stressa inte upp dig nu, LeFou.
MAN: Var är vi?
Detta stället känns bekant.
Som om jag har varit här förut.
Men hejsan.
Du måste vara den talande tekoppen.
Och du måste vara
hans mormor.
(FLÄMTAR) Mormor?!
- Anfall! - (FLÄMTAR)
Hejsan! (SKRATTAR)
(FOLK SKRIKER)
(MAN STÖNAR)
- (KLINGAR) - (STÖNAR)
Gaston! (SKRIKER)
(STÖNAR)
Gaston...
Hjälp.
Förlåt, gamle vän.
Det är dags att leka hjälte.
Åh, ouch!
(UTANDNING)
Hej.
Åh, Uh... Jag tror att den här tillhör dig.
(PHILIPPE GNÄGGAR)
Hon är väldigt envis.
Har du barn?
- (ALLA SKRIKER) - (FLÄMTAR)
PLUMETTE: Ingen som kan skydda dig nu, va?
(PLUMETTE FNISSAR)
CHIP: En, två, tre, fyra...
- fem, sex, sju, åtta... - (STÖNAR)
Bra show, Chip, min pojke.
(SKRATTAR) Utmärkt!
- Infanteriet har kommit. - (SKRIKER)
Så, gå och lär de en läxa.
Ja, det kallas böcker, era tre klantskallar.
Åh! Jag sticker.
(SKRIKER)
(SKRATTAR NERVÖST) Bara en klocka.
(SKRATTAR) Kom här
små gossar.
Jag snurrar detta hållet. Jag stoppar in det.
- Ja, söta små pojkar. Ja! - (SKRIKER)
Underbart.
Gå! Var fria!
Var fria! Var fria!
(ALLA SKRIKER)
(SKRIKER)
Vill du ha te?
- Rykande hett? - (ALLA SKRIKER)
Eller kokande?
Åh!
Mr. Potts!
(SKRIKER)
Mamma!
Tack!
(BÅDA STÖNAR)
- (BLÅSER) - MRS. POTTS: Ta det!
Snyggt gjort!
Tja, jag brukar vara på Gastons sida...
men vi är i en sån knepig situation nu.
- Du är ändå för bra för honom. - Eller hur?
Ska vi fortsätta?
(MÄN STÖNAR)
MAESTRO CADENZA: (SKRATTAR) Vilken ljuvlig musik.
- Håll er undan. - Få tyst på pianoskrället!
- MAESTRO CADENZA: Va? Uh-åh! - GARDEROBE: Maestro!
Älskling! Äntligen!
Jag kommer min kära.
Nu räcker det!
Den feta tanten ska sjunga.
(VOKALISERAR)
(ALLA SKRIKER)
Bravissima!
(ALLA STÖNAR)
LUMIÈRE: (SKRATTAR) Akta fötterna!
(ALLA SKRIKER)
(LUMIÈRE SKRATTAR)
LUMIÈRE: Nu räcker det! Spring! Spring!
- (VOKALISERAR OCH SKRATTAR) - LUMIÈRE: Bon voyage.
(ALLA SKRIKER)
Ta det lugnt hem.
Och håll er undan!
(ALLA ROPAR)
(MÄN ROPAR OHÖRBART)
Hallå, Odjur.
Det är jag som är Gaston.
Belle skickade mig.
Är du kär i henne?
Trodde du på allvar att hon ville ha dig?
(VRÅLAR)
Belle!
Var är han?
När vi återvänder till byn...
ska du gifta dig med mig.
Och det där odjurets huvud
- kommer hänga på vår vägg. - Aldrig!
(STÖNAR)
- (VRÅLAR) - (BELLE FLÄMTAR)
GASTON: Jag kommer efter dig, Odjur!
(STÖNAR)
(MORRAR)
- Nej! - Belle?
Belle!
Du kom tillbaka!
- Jag försökte stoppa de! - ODJURET: Stanna där!
Jag kommer.
(VRÅLAR)
(STÖNAR)
(BÅDA STÖNAR)
(VRÅLAR)
Gaston!
- Nej! - (VRÅLAR)
(FLÄMTAR)
Släpp mig inte. (ANDAS SKAKIGT)
Snälla.
Jag gör vad som helst.
Skada mig inte, Odjur.
Jag är inget...
...odjur.
- (MORRAR) - (STÖNAR)
Gå!
Försvinn!
Gör det inte!
Det är för långt!
(MORRAR)
- (PISTOLSKOTT) - (RYTER)
BELLE: Snälla!
Kom igen.
(RYTER)
(GNYR)
(SKRIKER)
(ODJURET ANDAS TUNGT)
Du kom tillbaka.
Såklart jag kom tillbaka.
Jag kommer aldrig lämna dig igen.
Jag är rädd att det är min tur att lämna.
Vi är tillsammans nu.
Det kommer ordna sig.
Jag fick åtminstone se dig.
En sista gång.
(ANDAS SKAKIGT)
Nej!
Snälla, nej.
(SNYFTAR) Kom tillbaka.
(KONVERSATIONER PÅ AVSTÅND)
LUMIÈRE: Vi gjorde det, Plumette!
Segern är vår!
- Åh... - Plumette?
Plumette?
Åh, min älskling, Plumette.
Åh, nej.
GARDEROBE: Maestro, du var så modig.
Farväl, min kära.
MAESTRO CADENZA: Amore.
Nej! Lämna mig inte!
(GRÅTER)
(GNYR)
MRS. POTTS: Chip!
Chip!
Har du sett Chip? Han försvann.
(GRÅTER)
Var är min lilla pojke?
- CHIP: Mamma! - Åh, nej!
Mamma!
Lumière...
(STAMMAR) ...jag kan inte...
...prata.
Det är ok, Clocksworth.
Jag kan inte...
Lumière...
...min vän.
Det har varit en ära att få vara...
...din vän.
Äran är på min sida.
(BELLE SNYFTAR)
Kom tillbaka.
Snälla, lämna mig inte.
Jag älskar dig.
(FLÄMTAR)
(SMÅSKRATTAR)
(MULLER)
(SKÄLLER)
Åh. Maestro!
(FLÄMTAR OCH HOSTAR)
MAESTRO CADENZA: Madame!
Maestro! (SKRATTAR)
(FLÄMTAR) Ååh.
- LUMIÈRE! - Ah?
Clocksworth, vi segrade över klockan!
- (SKRATTAR) - Mon ami!
LUMIÈRE: Plumette!
Plumette!
Åh. Mon amour.
Åh.
(PLUMETTE STÖNAR)
- (FLÄMTAR) - Åh. Åh.
BÅDA: Whoooa!
(BÅDA SKRIKER)
Chip! Se på dig!
Du är en lite pojk igen!
Vad var det jag sa, älskling?
Du luktar så gått!
(BÅDA SKRATTAR)
(ALLA PRATAR UPPSPELTA)
MAESTRO CADENZA: Froufrou, finalmente!
Älskling?
Åh! Mr. Potts!
Beatrice! Jag minns ju!
Jag gör det!
CLOTHILDE: Henry?
Henry!
Åh! Kära nån.
Åh!
Jag har varit så ensam.
Låt mig bli en klocka igen.
Lumière, titta!
Åh, min prins!
Hallå, gamle vän.
Åh! Det är så härligt att se dig.
Du har räddat våra liv, mademoiselle.
CHIP: Belle! Det är jag!
Det är Chip!
(OPERA-VERSION) ♪ Skönheten är hon
♪ Odjuret är han
♪ Men så mycket mer Än vad ögat ser
♪ Ser de hos varann!
(SKRATTAR)
MRS. POTTS: (EJ OPERA) ♪ Vinter blir till vår
♪ Ljus och harmoni
♪ Kylans tid har flytt
♪ Livet föds på nytt
♪ Mörkret är förbi
Vad? Vad är det?
Hur skulle du känna om att skaffa skägg?
- (ODJUR MORRAR) - (BÅDA SKRATTAR)
♪ GARDEROBE M. KÖR: (OPERA) ♪ Ska vi våga tro
♪ På vår' fantasi?
♪ Sagan ger oss svar
♪ Varje väsen har
♪ Skönhet inuti
♪ Sagan ger oss svar
♪ Varje väsen har
♪ Skönhet inutiiii! ♪
(OPERATON)
CÉLINE DION: (SJUNGER) How does a moment last forever?
How can a story never die?
It is love we must hold on to
Never easy but we try
Sometimes our happiness is captured
Somehow a time and place stand still
Love lives on inside our hearts
And always will
Minutes turn to hours
Days to years then gone
But when all else has been forgotten
Still our song lives on
Maybe some moments weren't so perfect
Maybe some memories not so sweet
But we have to know some bad times
Or our lives are incomplete
Then when shadows overtake us
Just when we feel all hope is gone
We'll hear our song and know once more
Our love lives on
Oh, oh
How does a moment last forever?
How does our happiness endure?
Through the darkest of our troubles
Love is beauty, love is pure
Love pays no mind to desolation
It flows like a river through the soul
Protects, proceeds, and perseveres
And makes us whole
Minutes turn to hours
Days to years then gone
But when all else has been forgotten
Still our song lives on
How does a moment last forever
When our song lives on
KVINNA: Ah
Tale as old as time
True as it can be
Barely even friends
Then somebody bends unexpectedly
MAN: Just a little change
Small to say the least
Both a little scared
Neither one prepared
BÅDA: Beauty and the Beast
Ever just the same
Ever a surprise
Ever as before
And ever just as sure
As the sun will rise
MAN: Oh
KVINNA: Hey
Ah
MAN: Ooh
BÅDA: Uh-huh
Ever just the same
And ever a surprise
Ever as before
And ever just as sure
As the sun will rise
Oh, oh, oh
WOMAN: Tale as old as time
Tune as old as song
Oh
BOTH: Bittersweet and strange
Finding you can change
Learning you were wrong
MAN: Certain as the sun
KVINNA: Certain as the sun
MAN: Rising in the east
KVINNA:: Tale as old as time
MAN: Song as old as rhyme
BÅDA: Beauty and the Beast
KVINNA:: Tale as old as time
MAN: Song as old as rhyme
BÅDA: Beauty and the Beast
MAN: (SJUNGER) I was the one who had it all
I was the master of my fate
I never needed anybody in my life
I learned the truth too late
I'll never shake away the pain
I close my eyes but she's still there
I let her steal into my melancholy heart
It's more than I can bear
Now I know she 'll never leave me
Even as she runs away
She will still torment me Calm me, hurt me
Move me, come what may
Wasting in my lonely tower
Waiting by an open door
I'll fool myself she'll walk right in
And be with me for evermore
I rage against the trials of love
I curse the fading of the light
Though she's already flown So far beyond my reach
She's never out of sight
Now I know she'll never leave me
Even as she fades from view
She will still inspire me
Be a part of everything I do
Wasting in my lonely tower
Waiting by an open door
I'll fool myself she 'll walk right in
And as the long, long nights begin
I'll think of all that might have been
Waiting here for evermore